Lunsjen til broren din er pakket. Du kjøper din egen lunsj.
Luke og Alex, kom igjen.
Der er han. Siste sjanse for sommerhåndtrykket.
- Pappa. - Kom igjen. Vi er bare halvferdige.
Jeg trenger hjelp.
Jeg skulle ført dagbok i hele sommer. Den skal leveres inn i dag.
Første skoledag, og du er allerede sent ute?
- Jeg er død. - Fortell meg hvor langt du har kommet.
"21. juni. Fant en pinne."
"22. juni..." Det er alt.
- Det er alt? - Det var en veldig fin pinne.
Det stemmer. Den så ut som en slange.
Det kan være veldig tøft å få alle ut om morgenen,
særlig på første skoledag.
Fra vi står opp klokka sju til de drar på skolen
- er det fullt kjør. - Jeg står opp klokka seks.
- Jeg står opp klokka fem. - Jeg mener det. Jeg står opp klokka seks.
Er det deg? Jeg trodde det var en vaskebjørn her.
Jeg kan ikke tro at den lille gutten min skal begynne i femte klasse.
Han pleide å holde fingeren min med den lille hånda
og se på meg med store øyne.
Ja, de vokser til. Kom, Manny.
Hvordan ser håret mitt ut?
Stopp. Hva er det du har på deg? Det ser ut som et gammelt juletreskjørt.
Det er en tradisjonell colombiansk poncho.
Jeg vil vise de nye klassekameratene at jeg er stolt av bakgrunnen min.
Jeg synes du ser veldig kjekk ut.
Sier du det? Skal jeg kjøre ham på skolen, eller rir han på eselet sitt?
Du er kjempesøt Ja, det er du
Du er kjempesøt
- Barnesikrer du ennå? - Alt vi eier er spisst.
Hvorfor ser vår datter ut som Donna Summer?
lkke Donna Summer, men Diana Ross, selvsagt,
fra RCA-årene. Ser ikke pappa det?
- Jeg trodde du var ferdig med dette. - Jeg lovte ingenting.
Man kan vel si at jeg er hekta på fotografering,
og den nye favorittmodellen min er selvsagt Lily.
Jeg tok nettopp en rekke bilder av henne utkledd som forskjellige popikoner.
Jeg har gjort Olivia Newton-John,
Madonna i de tidlige årene og Stevie Wonder.
Ja, til tider har Lily flere kostymeskift enn Cher.
Hvordan kunne jeg glemme Cher? Det er pinlig.
Det er pinlig?
- Flytter du ut? - Fem år til. Litt hjelp her?
Det var derfor vi foreslo fiolin.
Cello er mer etterspurt i universitetsorkestrene.
Vet du hva som ikke er etterspurt?
- Hva? - Jenter som spiller i universitetsorkestre.
- Jeg skal bære den ut på fortauet. - Ta på deg bukser, Phil.
Denne dekker mer enn badebuksa mi.
Ikke minn meg på det.
Ikke glem at kjørelæreren din henter deg etter skolen, Haley.
Kan han ikke hente meg et annet sted? Jeg vil ikke at noen skal tro
at jeg dater en 40-årig kjørelærer som ikke engang er søt.
- Haley begynte nettopp å ta kjøretimer. - Vi bytter på å kjøre med henne.
En av standardreglene på veien
er å holde trygg avstand til bilen foran,
og dette er ikke trygt. Ikke trygt.
Flett. Flett!
Navigeringssystemet er helt skrudd. Det tror vi er i en park.
Herregud, det er en park! lkke kjør på ungene! Sikt på innsjøen!
Man innser at vi alle bare henger i en tråd.
Det siste Manny trenger på den første skoledagen
- er at du undergriper selvtilliten hans. - Undergraver.
Og nå gjør du det mot meg også.
Beklager, men det er bare to steder man burde bruke poncho.
- Ved fossefall og under tømmerfløting. - Du tenker for mye på dette.
Jeg har på meg utfordrende klær hele tiden, og folk beundrer dem
fordi jeg bærer dem med selvtillit.
Ja, det er sikkert selvtilliten de beundrer.
Det er bare litt overdrevet.
Du må slappe av og more deg.
Jeg er avslappet. Og morsom.
Husker du frokost til middag forrige uke? Min idé.
Du har vært anspent siden vi kom hjem med Lily.
Alt du gjør er å sette på barnelåser og lese foreldrebøker.
Kan du bare slutte... Her, hold datteren din.
- Hold henne og slapp av. - Ja vel, vennen. Kom hit.
Jenta mi. Er det hårspray på denne?
Ja, bare litt. Jeg setter på musikk.
- Jeg må på jobb. - Dans med henne.
- Jeg har ikke tid. - Litt boogie.
Kom igjen.
Bare dans. Du vet du liker denne sangen.
Den er faktisk veldig bra. Ja vel.
Min egen Dancing Queen.
Gi den litt boogie. Er det ikke gøy?
Å, herre... Var det hodet?
Nei, hvis det var hodet, ville hun ha...
Ja, det var hodet.
Ja, jeg vet det.
Jeg hentet isposebjørnen i fryseren.
- Sjokolade rundt munnen? - Den lå under en kake.
- Så du spiste deg ned til den? - Jeg måtte ta en nødsbeslutning.
- Tror du det går bra? - Hun gråt ikke så mye.
Kanskje det er et dårlig tegn. Vi burde prøve å få henne til å le.
- Hvorfor det? - Så vi vet at hun er i orden.
- Hvor er bisken? - Kom hit, bisken.
Her.
- Mø. - Det er en hund.
Ja, det er derfor det er morsomt. Mø.
Ikke så morsomt som du tror.
- Kan vi ikke bare ringe søsteren din? - Nei.
Så hun kan være fordømmende og nedlatende
fordi hun er ekspert og jeg ikke kan ta meg av barn?
Hun er familie, Mitchell.
Selvsagt er hun fordømmende og nedlatende.
- Hallo? - Hei.
Har bare et lite spørsmål.
Da barna dine var små,
- dunket du hodene deres i veggen? - Vi ga dem vanligvis husarrest.
Nei, uforvarende. Lily slo seg i hodet, og hun...
Det var ikke hardt og hun er ikke annerledes, men...
- Jeg er bare redd for... - Slapp av. Sånt som skjer.
Luke slo seg i hodet hele tiden, og han er helt fin.
Greit, takk. Det hjelper.
Vi må dra til lege. Pakk sakene i bilen.
- Gloria? - Jeg er her.
Jeg kjørte Manny til skolen, og innså
at jeg kjørte Manny på skolen.
Huff da. Jeg håpet vi ville få et par gode år til
- før du mistet vettet. - Nei, jeg sier bare
at vi er for oss selv, for første gang på flere måneder.
Vi burde utnytte det. Gå på klubben, spise lunsj og få massasje.
- Hva med jobben? - Jeg er sjefen.
Siden vi giftet oss, er de overrasket hvis jeg kommer på jobb.
Jay er veldig spontan.
Han overrasker meg hele tiden med små gaver og morsomme turer.
Jeg var ingen god ektemann den første gangen,
men jeg prøver å være bedre denne gangen.
Og i det tredje ekteskapet, har jeg kanskje funnet løsningen.
Den kommer til å koste meg.
Hva leser du? En bok?
Ja, jeg har ventet på å få begynt på den.
Den har et kart i starten. Jeg liker når bøker har det.
- Har ikke du en visning i dag? - Jeg utsatte den.
Tenkte du ville ha selskap.
Første skoledag kan være tøff for hjemmeværende mødre.
Ungene er borte og redet er tomt.
De mister retningssansen.
Mange menn ser det ikke engang, men jeg er ikke mange menn.
Jeg lytter med hodet,
og hvis man er oppmerksom, sier kvinner hva de vil
ved å si det motsatte av hva de virkelig vil.
Forleden dag sa Claire: "Du må flytte bilen din.
"Det er ikke plass til begge bilene våre i garasjen."
Men det hun virkelig sa, var at jeg burde få meg en sportsbil.
Jeg så fram til en rolig dag.
Tenkte jeg skulle lese og kanskje løpe en tur senere.
Flott. Vi kan løpe sammen.
- Du trenger ikke det. - Jeg vet det.
Lytter.
Jeg liker best å løpe alene og jeg løper ganske fort, så...
- Så? - Så jeg er ikke sikker på
om du kan holde følge.
- Tuller du? - Nei.
Tror du ikke jeg kan holde følge?
Du holder ikke følge med denne samtalen.
Jeg tror du glemmer at jeg går hver morgen,
og at jeg har på spesialskoene med de store sålene
som er laget av en lege.
Jeg vet det. Men jeg løper. Hver dag.
Tror du virkelig du kan løpe like fort som meg?
Nei, Phil, jeg tror jeg kan løpe mye, mye fortere enn deg.
Og da var hele dagen forandret. Kampen var i gang.
Hun visste det, jeg visste det. Vi visste det begge.
Jeg vil bare lese.
Jeg tror jeg bestiller det jeg hadde sist. Hva het det?
Du vil bare at jeg skal rulle R-ene.
- Kom igjen. - Reuben.
- Hva er dette? - Ser ut som det gamle bildekket mitt.
Gi deg. Dette er ponchoen til Manny. Hva gjør den her?
Kanskje han tok den av før han gikk på skolen.
- Hva sa du til ham? - Ingenting. Jeg fortalte noen vitser.
Du sa nok med vitsene dine. Han ser opp til deg, Jay.
Han respekterer meningene dine.
Vi unngikk en katastrofe, tro meg. Jeg har opplevd dette før.
Jeg husker en gang Mitchell ville ha på seg et femi skjerf på skolen.
Jeg holdt munn. Han fikk juling.
Pappa har den oppfatningen at jeg kledde meg prangende som barn,
men det er bare tull,
for jeg skjulte at jeg var homse.
Jeg var bare en tøff gutt. En idrettsmann.
Skjønner?
Så vi skal knuse Mannys pågangsmot
og ødelegge alt som gjør ham til den han er?
Jeg sier bare at det ikke er gøy å se ungen din bli ertet hver dag.
Bli mobbet fordi han er annerledes.
Det er hjerteskjærende.
Batman blir ikke ertet, og han har på seg kappe.
En poncho er bare en kappe som går helt rundt.
Batman blir ikke ertet fordi han er et muskuløst geni.
Manny klarer ikke å klatre opp i overkøya.
Vi skal ta med ponchoen til skolen.
Det er viktig at han vet at vi støtter ham.
Så drar vi og får massasje, for det hørtes godt ut.
Jeg tar alltid to trinn om gangen, tenker ikke over det lenger.
- Den vanlige måten virker rar. - Gi deg, Phil. Jeg er raskere enn deg.
Skulle ønske vi kunne avgjøre dette en gang for alle. Men hvordan?
Vil du virkelig løpe om kapp? Jeg deltok i halvmaraton i fjor.
Jøss. Jeg er halvredd.
Da må vi gjøre dette. Jeg går og skifter.
Ikke nå, jeg har en telefonkonferanse. Men etter den?
- Flott. I ettermiddag. - Kult.
To om gangen. Noen må reparere det trinnet.
To om gangen. Allerede på toppen, så...
Hei, jeg er dr. Miura. Jeg har vakt i dag. Ser ut som vi har slått hodet litt.
Ja, det skjedde for et par timer siden i en dørkarm.
På skolen fikk vi et egg
som vi ikke skulle knuse,
for det skulle lære oss hvor vanskelig det var å være foreldre,
men i virkeligheten er det mye vanskeligere.
Vi gjorde det på min skole også. Det gikk ikke så bra.
Jeg brukte et dusin egg.
- Han spiser når han er nervøs. - Nei, jeg knuste et dusin egg.
- Unnskyld, jeg bare antok at... - Jeg vet hva du antok.
- Jeg ser ingen merker. - Hodet hennes var på en måte beskyttet.
- Hadde hun på seg hatt? - Ja, en slags hatt.
Det var en parykk. En fabelaktig ghetto-afro.
Jeg tenkte det var medisinsk relevant.
Trodde du "fabelaktig ghetto-afro" var medisinsk relevant?
- Kanskje jeg skal fortsette undersøkelsen? - Ja, takk.
Jeg er stolt av at Mitchell og jeg har tenkt å oppdra Lily
- med innflytelse fra hennes asiatiske arv. - Det er fantastisk.
Har hun kastet opp siden hun slo hodet?
Nei.
Hun har asiatisk kunst på rommet sitt,
og når hun er klar for fast føde, er det en fantastisk pho-restaurant
rett rundt hjørnet. Uttaler jeg det riktig? Er det "pho"?
Det er en suppe.
Jeg vet ikke, jeg er fra Denver. Vi har ikke mye "pho" der.
Bare for å være sikker, kan du vise meg hvor hardt Lily slo seg?
Og bruk hodet.
Det var omtrent slik...
Kan jeg få se det igjen?
Jeg dunket bare hodet litt.
- Hvordan føler du deg? - Helt fin.
Det er Lily også.
Småbarn er laget for å overleve nye foreldre, så ikke vær redde.
- Dere gjør en god jobb. - Takk.
Denver.
WALGROVE BARNESKOLE
Jeg ser ingen ponchoer,
så enten bruker ikke ungene dem,
- eller så forsvinner de som bruker dem. - Vi gjør det rette.
Jeg støtter Manny uansett.
Barn må vite at du tror på dem.
Det er det viktigste.
Hvis du sier at de har vinger,
- tror de at de kan fly. - Sier du det?
Jeg hadde en venn som dro til Woodstock og trodde han kunne fly.
Det gikk ikke så bra. Det er derfor hotellvinduer ikke kan åpnes lenger.
- Er noe galt? Hvem er død? - Ingen, Manny.
Hvorfor tror du det?
I Colombia gikk Manny på Pablo Escobar barneskole.
Hvis du ble tatt ut av klassen, var det for å identifisere et lik.
Her er ponchoen din.
Men du sa jeg så ut som om halsen min brukte kjole.
- Det var bare en spøk. - Bra, den er i lomma ennå.
- Hva har du der? - Panfløyta mi.
Jeg skal spille colombiansk folkemusikk for mine nye klassekamerater.
Flott.
Jeg har aldri vært mer stolt av deg. Vennene dine kommer sikkert til å like det.
- Knus fløyta. - Hva?
Ponchoen er grei nok, men med ponchoen pluss fløyta
pluss den dumme dansen, vil sønnen min dø som jomfru.
Det stemmer.
Kan jeg få se på fløyta?
Jøss. Se på det.
- Og nå tråkket du på den! - Hva?
Hva feiler det meg?
- Jeg åpner. - Takk. Vet du hva?
- Kanskje du bør gjøre det. - Hvorfor det?
Jeg vil ikke dunke hodet hennes i døra
eller knipe henne med bilbeltet.
Hvor lenge skal du være skyldbetynget for én feil?
Skal dette bli som med de lyse stripene i håret?
Jeg er bare en dårlig far.
Hva snakker du om? Vi er nybegynnere.
Men du er et naturtalent. Se på deg.
Hun lyser opp når du kommer. Du skifter bleie med én hånd.
Jeg er faktisk sjalu på deg.
Men du kan så mye jeg ikke kan.
Du barnesikret hele huset.
Du tok hånd om alle adopsjonspapirene.
Uten deg ville vi ikke hatt et barn å skade.
Bare noen skjemaer. Det var faktisk mye papirarbeid.
Du satte henne på venteliste til alle barnehagene.
Man kan ikke vente til hun er gammel nok.
Det er derfor vi er et godt team.
Vi har begge våre sterke sider.
- Hvem er fantastiske foreldre? - Vi.
- Jeg hører deg ikke. - Vi.
- Og ikke glem det. - Greit.
Låste vi henne inne i bilen?
- La du nøklene i veska? - Jeg la nøklene i veska.
Jeg sa at du ikke skulle legge nøklene i veska!
- Ikke få panikk. - Det går bra, Lily.
A, B, C
Synger du til henne?
- Folk blir arrestert for dette! - Ro henne ned.
H, I, J, K, L, M, N, O
- Låser alle dørene seg? - Har du en telefon?
- Hva? - Jeg sa ikke noe.
Jeg hørte deg ikke, jeg hører på en miks jeg laget.
Hei! Der er de. Hvordan var første dag i fengsel?
- Helt greit. - Ja.
Hva er det dere gjør?
Mamma og jeg skal løpe om kapp til postkassen på Sequoia og tilbake.
- Hvorfor det? - Vet ikke.
Hun vet det.
Så snart jeg har knust mamma,
kan jeg lære deg litt Mario Kart.
- Kan ikke. Må jobbe med dagboka. - Teit!
- Hva med deg, Alex? - Jeg har en historieoppgave.
Hvis du vil se en historisk hendelse...
- Egentlig ikke. - Nei vel.
- Klar? - Er du?
Jeg ble født klar. Jeg kom ut av livmoren...
- Gå! ...med bittesmå gullvinger.
- Jeg knuser vinduet! - Nødnummeret. Dette er Trina.
Hjelp! Vi låste barnet vårt i bilen og nå fordømmer folk oss!
Jeg knuser det!
lkke knus vinduet! Hun får glassbiter på seg!
Be kona di om å slappe av. Dette går bra.
- Det er en mann. - Er det?
lkke vær redd, Lily! Pappa skal få deg ut!
Vi sendte signalet. Dørene skal være åpne nå.
- Prøv døra. - Den er ikke åpen!
- Å. - Det er utrolig.
- Hvordan gjorde de det? - Jeg vet ikke.
- Den er åpen. Takk. - Kom det fra verdensrommet?
Jeg løper nesten en mil hver dag. Jeg har hvilepuls på 48 slag.
Ikke tale om at jeg taper et 3,5-kilometers løp mot Langbein.
Jeg sparer energi, snylter på deg.
- Føler du deg overlegen? - Ja, det gjør jeg.
- Kjempebra. - Men etter jeg så den t-skjorta,
innså jeg noe.
Første skoledag er tøff for alle barna mine.
Spesielt ham jeg giftet meg med.
Etterbrennere satt i gang! lkke la meg røyklegge deg!
Og nedover oppløpssiden.
Utrolig. Pappa vinner! Tror dere på mirakler?
- USA! US... Å, nei. - Herlighet!
- Var det en person? - Det gikk bra!
- Pappa? - Det gikk bra.
- Alt i orden? - Det gikk bra.
Du blir bedre og bedre, vennen.
Tapte jeg slik at han skulle føle seg bedre? Kanskje.
Det virket som han kunne trenge en seier i dag.
Vi gjør mye rart for de vi er glad i.
Vi lyver til dem og vi lyver for dem.
Det er kanskje noen humper i veien,
men vi vil alltid det beste for dem.
Det er derfor jobben er så tøff.
Verdens beste jobb.
- Nei. - Se på veien!
- Der. - Herregud!
- Akkurat, ja. - Ja vel.
Dette skjer, vennen. Først og fremst, behold roen.
Kjør til siden der. Jeg tar ut vognkortet.
Jeg liker ikke politi.
- Kjør til siden. - Liker ikke politi.
- Det er plass der borte. - Jeg kan ikke kjøre til siden.
- Kan ikke. - Du må stoppe.
- Phil! - Jeg har tidligere forseelser.
Jeg har ikke betalt parkeringsboten fra kjøpesenteret.
- Bare kjør. - Pappa er enig.
- Jeg kan kjøre fortere. - Rask høyresving.
Dette er ingen film. Stopp, Haley!
NORWEGIAN